Zdravo, pionir. Daj da zapalim.
Zdravo.
Ti si lud. Danas nisam spavala celu no?
Saznala sam za statistiku, na vulkanu pogine svaki drugi.
Što si ti danas lepa.
- Šali?se? - Ozbiljno.
Šta treba da radim? Da sedim i čekam, kada će?poginuti?
Zašto?
Svi upisuju normalne fakultete
a ti zapeo da bude?vulkanolog?
Ljudi s takvim zanimanjem su jedinstveni.
Tokom erupcije, ako hoće?da zna?
dobija se, kao zaštita, kuvano mleko i peciva.
- Ovakva? - Da.
Evo Dine, bolje da ona nad tobom plače.
Zdravo Dina.
Evo Ljiljke i Antončika.
- Zdravo. - Zdravo.
Večeras će kod mene biti svega.
Na programu je pečena patka,
salata od rakova i sopstvena torta "Napoleon".
- Kako to sopstvena? - Domaća.
I mene takođe poziva?
Ja pozivam sve. Nikoga posebno ne pozivam.
- A koliko će nas biti? - Kažem vam, pozivam sve.
No?s desne, viljuška s leve strane.
- To svi znaju. - Ne, ne svi.
Molim te, skloni tu gadost.
Alergičan sam.
- Ozbiljno? - Naravno.
Da ga bacim?
To je tvoja stvar.
Šta je s tobom?
Goša Korabljov je na njih alergičan.
A taj, Goša Korabljov šta će on upisati?
Geologiju.
On je iz dobre porodice, ja znam.
Ti me to udaje?
On je zanimljiv dečko.
Da.
Pa, znam, znam.
Da, znam. Sonja, draga moja, znam.
Ne, ja dobro čujem.
Da.
A šta da se radi.
Da, to si pricala.
Zanimljivo.
Pa, jasno, jasno.
Čujem, čujem.
Reči, reči, reči.
Da.
Ne.
Gde si to skupila?
Na verandi.
Evo, razmeni. Dvojčicama, dvojčicama.
Prilozi, ili šta?
Sonja, ja te čujem.
Da.
Zaboraviti?
Zdravo.
Pa, mladi ljudi, stojite na pragu samostalnog života?
- Stojimo. - Stojimo.
- Ne bojite se? - Strašno.
- Malo. - Malo.
- Cega se bojati? - Mi smo jo?uvek mladi.
Možete sesti.
Hvala.
Kao što kažu, mladima je kod nas otvoren put.
Vreme nam je.
Šteta. Tek je počela diskusija.
Zaista, velika šteta.
Doviđenja.
Ura, sloboda. Svi za sto.
Kćeri, ti će?piti čaj? A ti?
Da, to su mi govorili.
Da.
A šta da se radi?
A gde je Zosja?
Ja nisam čuvar tvoje Zosje.
Jesi li je zvala?
Ja sam, Goša, sve zvala.
Ne mislim.
Uzmi salatu.
Ja to neću.
Jo?salate, deco. Jo?je ostalo.
- Šta je to? - Nazovi.
- Koga? - Ti zna?koga.
Izvinite.
Zauzeto.
- Kakva divota. - Ukusno.
Dina, kada će biti guska?
Uskoro deco, strpite se. Uskoro će sve biti.
Ovde je čaj s limunom.
Pavel, može li tvoja kći imati privatni život,
ako dva sata majka sedi na telefonu?
Sačekaj minut, da uzmem cigaretu.
Pavel, ti si lekar, prepisi Zoski sedativ.
Ona je danas ceo dan kao na iglama.
On nije lekar, on je glavni lekar.
On rukovodi, a ne leči.
Alo.
Zosja, idi skini čajnik.
Sonja, ima istine u tome, da.
Ali moramo videti šta će reći Mestkom.
Hoće?li biti slobodna sutra ili ne?
Ja ne mogu...
Zašto pionirko, tako tužno ide?
Zdravo.
Nema tvoga pionira.
Patku su ve?svu pojeli.
Gde će?
Zna?ti gde.
Ako hoće? ja ću ti dovesti tvoju dragu Zosku?
Zašto? Ti ima?goste.
Pa šta?
Zdravo. Gde je Zosja?
Zosje nema.
- Kako nema? - Tako, otišla je.
- Nešto se dogodilo? - Ne, ništa se nije dogodilo.
Kako ste je pustili?
Pa, njoj nije dve godine.
Sve najbolje.
Ja ću jo?doći.
Dođite.
Ili ću nazvati.
Ili nazovite.
Goša, ako ti treba prijatelj, ti mi kaži, ja ću učiniti sve za tebe.
- Šta će?učiniti za mene? - Sve.
Ti nema?pojma šta ja mogu učiniti za tebe. Apsolutno sve.
Sutra je kraj škole, a onda ispiti, i onda ćemo se rastati.
Ja tebe nikada neću opet videti, nikada.
Ja tako ne mogu, Gošenjka.
Molim te, reci mi.
Ja tako želim da učinim nešto za tebe, ali ne znam šta.
Reci, Goša.
- Hoće?li da padnem na kolena? - Ne treba.
Ne, ja sam ustala, ja stojim. Ne vuci me.
Ustani.
Zna?šta, nemoj više ići za mnom, molim te.
Goša!
Idi kući. Doviđenja.
Ja se izvinjavam, ovuda pijani hodaju.
Dina, šta ti je?
Gde si bila?
Gde si ti bio?
Sedim ovde sto godina sama.
Zoska, ti si se sasvim smrzla.
Ma ne, ja sam sedela, sunčala se, dok si ti jeo sa Dinom "Napoleon".
- I patku. - I patku.
Ja sam te tražio, Zosja.
Našao si gde će?me naći, kod Dine.
Zvao sam te ceo dan, celo veče, ali kod tebe je stalno zauzeto.
Mislio sam da ne želi? da razgovara?sa mnom.
Ti si lud.
Ja ovde sto godina sedim.
A mačke vrište kao lude.
Kakve mačke?
- Gde su mačke? - Goška...
Kako je lepo što si naišao.
Ja se sve vreme bojim da ćemo se posvađati.
I to zauvek, zbog gluposti.
Odakle ti to, da ćemo se posvađati?
Ljudi vole jedni druge, a onda prestanu.
Zašto?
Zbog gluposti.
A mi smo pametni ljudi.
Beskućnici smo mi, kao lutalice.
Zosja, to si ti?
Ja.
- Jedi. - Dobro.
Mnogo je brava kod vas.
Ovde do nas je komunalka bila.
Mi smo stigli s bakom. Ona je umrla prošle godine.
Ja ću odmah, sačekaj.
Mnogo je fantazije kod tebe.
To je dobro.
Hoće?da jede?
Moskovsko vreme 8 sati i 7 minuta.
Ponavljam, moskovsko vreme 8 sati i 7 minuta.
Treba da razgovara?s njom. Ponovo je celu no?nije bilo.
Zaljubljena je.
Ljubav - to je prekrasno.
Da, to je prekrasno.
Samo razmisli, kako će se to završiti.
Zosja, ima?pozdrav od Kati iz Alma-Ate.
Goška.
Goša.
- Šta? - Tiho.
Ona je ve?ustala?
Svako jutro trošim jedan sat na to, da probudim Zosku za školu.
Hvala Bogu, danas je kraj škole.
Moramo odlučiti šta ćemo raditi u toku leta.
A dok Zoska ne položi ispite, naravno, mi ostajemo ovde.
Zatim bi bilo dobro otići u Soči i odmoriti se.
Treba rezervisati, da nam ostave istu sobu kao prošle godine.
Tako sam iscrpljena, tako umorna.
Zima je bila teška.
A i proleće nije bilo bolje.
Dobro jutro.
Daj hleb.
Zašto si u u crnoj kecelji? Dogovorili smo se u beloj.
Pa, tako sam došla.
Sretan praznik.
Dina!
Andrej.
Za istoriju.
Idemo devojke.
Puno vam hvala.
Hvala Vam.
Kako ste dobre vi, devojke moje!
Vi ni same ne znate koliko ste dobre!
Znamo, znamo.
Drugovi!
Deco, u ime nastavnika,
pedagoškog saveta, RONO i u moje lično ime
čestitam vam ovaj važan dan.
I na ovaj dan
želimo vam,
da uvek budete ljudi.
Bez obzira šta vam se dogodi,
budite ljudi.
Vi ste ve?odrasli, i nemojte više očekivati pomo?
Pomažite sami sebi i jedni drugima.
Danas se opraštate sa školom.
I danas će za vas zazvoniti poslednje zvono.
Goša, evo jo?
Konačno, ja sedim pored N.N...
i nadam se da će to biti uvek.
Srce kuca u zanosu i oduševljenju, spremno da se istrgne iz grudi.
A ko je to N.N.?
Nije važno.
Kako nije važno?
Nije važno. Ti se svejedno ne seća?
U kom razredu je to bilo? U šestom.
Zosja, a zašto ti sve to čuva?
Sada se svega sećam a posle ću zaboraviti.
Kažu da se život posle škole odvija strašnom brzinom.
Goša, ja sam nešto htela da kažem.
Ako budemo imali dete, neka tako bude.
Neka to bude jednog dana.
Ne, sada.
U februaru.
Na dan Sovjetske armije.
Ništa ne razumem.
Šta je tu nejasno?
Ej!
- Zdravo. - Zdravo.
- Vi s plaže? - Da.
Ja vam zavidim. A ja sam po pecivo išla.
- Voda je topla? - Nije.
A ja nikako da se sredim.
U nedelju, možete zajedno doći kod mene na daču.
- Perece, zar ne? - Jesi li gladan?
Idemo kod nas na večeru. Tata je dovukao kavijar.
Idemo, moji roditelji su dobri.
Tata će ti pričati o svojoj vojnoj službi.
- Ozbiljno? - Da.
Bili smo dečaci - maštali o uniformi.
Visoka moda su bile - epolete.
Jedite, nemojte se ustručavati.
Da, komandovati ljudima - to je posao...
- Uzmite zeleni luk. - Hvala.
Volim da se sve pojede, inače nisam zadovoljna.
Treba znati komandovati.
Tata skini jaknu. Što se kuva?u njoj?
Treba znati i podčinjavati se.
Dozvoljavate?
Izvolite, Vladimire Jurjeviču.
Izvolite.
Oj, Goša, u koliko garnizona smo sve bili.
Evo pitajte Dinočku, gde se ona rodila.
Ali, mama.
Pa, reci.
U Ogre Arktcizskom. Zna?li, Goša, takav grad?
Goša, čak i vi ne znate.
Zdravo. Izgledate prekrasno.
Vi takođe ne izgledate loše.
- Goša. - Zdravo, Goša.
Šta čekate? Hajde da radimo.
Šta je novo?
Samo sam tako rekao: prosto se našalio.
Što ti, Zoska, ćuti?
Bojkot, zar ne?
Šta, među nama je... gotovo?
Nažalost, gotovo je.
Gotovo je, Goša, zna? Gotovo.
Nemoj se nervirati, smiri se.
Zašto niko ne igra valcer?
Goša, hoće?li igrati valcer?
- Ne znam, verovatno ću igrati. - Hajde.
Pa, Knjuševickaja, pomozi.
Voli?li "Ptičije mleko"?
Kada bi samo znala gde sam ga nabavila.
A ko mi je pomogao, nikad ne bi pogodila.
Stavi ga ovde.
Tako, daj mi stolicu.
Raspakuj.
Svečanost počinje.
Nije u redu da Korabljov nije stigao do medalje.
Ja sam s Dinočkom brinula za njega.
Da probamo, a?
Hajde.
Vidi, mi smo je doneli pomučili se.
Malo.
Ništa posebno, torta kao torta.
Nekad ispadne bolje.
A ti, Zosenjka, u mojoj kući nisi ni bila.
I uopšte, nije sva sreća u medaljama i diplomama.
Zaboravila sam da ti čestitam.
Čestitam. Želim ti sreću, i sve najbolje.
Htela sam jo?da te pitam.
Ti si organizator Komsomola, bolje sve zna?
Kako je to dobro!
- To je za nas? - Naravno.
Kakav je čovek Goša?
- Korabljov? - Da.
Zapravo, znam sve o njemu.
Roditelje praktično i ne poznajemo, oni su stalno na putu.
Ali može se dogoditi da on uđe u našu porodicu.
Pa, kako je?
- A ja? - Uzmi.
Daj da ti pomognem.
Devojke, čija je? Čija je, devojke?
Moja.
- Izgledam kao Mirej Matje? - A ja?
Daj da probam. Držite kosu.
Daj da ti pomognem.
Kako mi stoji?
- Devojke! - Idemo.
Odmah ću doći.
Zosja.
Šta je s tobom, Zosenjka?
Nije ti dobro? Šta se dogodilo?
- Odmah ću pozvati Ljiljku. - Ne.
Brzo mi donesi moj ogrta?
On je u kabinetu fizike.
Bože, umorila sam se od objašnjavanja. Ti kao da si gluva.
Draga moja, ti nema?pravo da sama odlučuje?o tim pitanjima.
Ti materijalno zavisi?od nas, i tu nema šta da se odgovori.
Dete je skupo zadovoljstvo.
Nauči, konačno da trezveno gleda?na život.
Razmisli, ti ide?na fakultet, ima?odlične šanse.
I jo?sa tvojim engleskim jezikom. Tvoj upis je - luk i voda.
Dobro, hajde da razmotrimo drugu situaciju.
Pretpostavimo da rodi?
Tebi je zagušljivo?
Vi izlazite?
Što si, dovraga, izašla iz autobusa? Jo?je rano.
Ti ve?ne može?da se vozi?autobusom.
Zamisli sebe da tako 9 meseci ide?peške.
Evo, uzmi.
Ostani ovde.
Ja ću brzo.
Sve je u redu.
Soba broj 10,ja sam se dogovorila, sutra si ve?kući.
Na. Pa, ne boj se.
Zamisli kako će biti dobro kada se sve to završi.
Kada položi?ispite, odmah ćemo otići na more.
Otac me prezire?
Zar si ti luda?
Je li on svetac?
Zosja.
Zosja, ne boj se. Sve će biti u redu.
Gospode, šta će jo? u životu da se dogodi.
Šta ti je?
Boli te glava ili si prestrašena?
Je li to istina?
90 posto a ponekad se može i umreti.
Samo, sutra ujutro ne sme?jesti ni piti.
Kuhinja i kupatilo su normalni.
Može li tvoj čovek da stane tamo? Koliko je visok?
Gotovo metar i devedeset. Gromada.
Zajedno pravimo greh.
Svejedno su deca kod nas u jednoj sobi.
Anka je lukava i inteligentna,
sve razume u potpunosti.
Čak i špijunira. Smešno.
Raste.
Počeli smo retko da se srećemo.
Kada? Sve nekuda idemo, trčimo.
Doista.
Ti jo?uvek tamo radi?
Da, jo?uvek tamo, sve isto.
Molim te, donesi mi vode. Neka bude hladnija.
Direktor je isti.
Sve je isto.
- Gospode, što je mršava. - Da.
Hvala.
Zašto sedi? Hajde, lezi.
- Brzo lezi i spavaj. - Spavaj, vreme će brže proći.
Spremam se da sledeće godine
pošaljem Andrjušku u pionirski kamp na moru.
Da, to je dobro.
Strašno je prvi put.
Ništa, navići će.
- Koliko mu je? - 7 godina.
Izvinite.
- Izvinite, molim vas. - Da?
Mislim da ću ići.
Gde?
Znate, promenila sam mišljenje.
Što si se predomislila?
Promenila sam mišljenje, neću...
Treba pričekati doktore.
Želite da vam napišem potvrdu, ili nešto drugo?
Ne treba, svejedno nemam ključeve od garderobe.
Zanimljiva knjiga?
Krimi?
Glavna stvar je ko je ubica, a to nije jasno.
Moj otac i majka su umrli od raka.
Rešila sam da svoj život posvetim medicini.
Mrzim je, ništa u njoj ne razumem.
Dobro, predomislila si se, pa predomislila. Imam rezervni klju?
Nadam se, ništa neće?uzeti?
Ja odgovaram za stvari.
Da?
Pavel, to je sigurno Zoska, ona ne želi sa mnom da razgovara.
Uzmi slušalicu.
Da?
Tata, ja sam pobegla.
Tamo, iz bolnice.
Pa, da.
Eto.
Nikoga ne želim da vidim.
Ne želim.
Zašto nije došla kući?
Boji se.
Koga, mene?
Naše kuće.
A zašto je loša naša kuća?
Šta nije u redu s našom kućom, ja ne razumem.
Sve.
Ne razumem.
Zosku treba pozvati, ona će pokisnuti.
Dobro, u redu.
Šta će?učiniti?
Smisliću nešto. Imam drugove, oni će pomoći.
Da, ima?drugove. Prijateljice.
Jedna od njih je zvala sino?tri puta.
Čini mi se da joj je ime Vladik.
Odlazim.
Dosta je.
- Kako si ti to propušila? - Oh, Ljiljka!
Šta mi to radimo?
Pa ti ga voli?
Ja se na silu udajem.
Pozivam da svečanu registraciju braka
nevestu Dinu V. Solovjovu
i mladoženju Korabljov A. Georgija.
Molim svedoke mlade da stanu pored mlade,
a svedoke mladoženje - pored mladoženje.
Molim mladu, mladoženju i goste
da uđu u dvoranu za svečanu registraciju braka.
Pre svečanog čina sklapanja braka je potrebno znati
da li je vaša želja da stupite u brak obostrana,
iskrena i slobodna.
- Mlada, odgovorite. - Da.
Mladoženjo, odgovorite.
Da.
Uz vašu uzajamnu saglasnost
koju ste iskazali u prisutnosti vaših svedoka i gostiju,
brak između vas je registrovan.
Molim mladu i mladoženju da priđu stolu
i svojim potpisima potvrde svoj brak.
Mlada, predajte cveće mladoženji i skinite desnu rukavicu.
Potpišite se molim vas, svojim devojačkim prezimenom ovde i ovde.
Dajte ruku mladoženji.
I uzmite cveće.
Potpišite se ovde i ovde.
U punoj saglasnosti
sa Zakonom o braku i porodici Ruske Federacije
va?brak je registrovan.
Proglašavam vas mužem i ženom.
Molim vas da čestitate jedno drugom zakonit brak.
Molim vas, poljubite jedno drugo.
Šta je s vama?
Nema veze, nije važno. Ja sam...
- Ja ću otvoriti. - Otvorite prozor.
Treba, loše je.
Ah, celo venčanje je upropastila.
Tri noći nije spavala, samo je kuvala, čistila i spremala.
Kako je loše ispalo.
Ništa, ništa, ne brinite.
A gde je Georgij Aleksandrovi?
On je bio tu negde.
Koliko kod vas bude venčanja na dan?
Danas 38, sutra 40. I uopšte, sada se mnogo žene.
Kako je mama?
Devojke, je li ovde 135 SMU?
- Šta? - 135 SMU?
Tamo. Je li slobodan taksi?
Da.
Ovuda?
Može do robne kuće?
Pa šta, što su tako jeftine. To je dobro.
Tiho, tiho, tiho.
Zašto tiho? Zašto pssst?
- Brišite. - Zasto da brišemo?
Piši.
Zosja, a zašto ti nisi kupila? Pogledaj, kakva bluza.
Ne smetaj.
Piši. Cement BSU-14- 12 oj brigadi.
Rastrčale se ovde. Idite na ulicu pa premeravajte celu robnu kucu.
Alo, ne govorim tebi.
Oj, a zašto na ulicu.
Mi smo možda na pauzi za ručak. Sam idi na ulicu.
Tako, piši.
Nosači - 15 procenata,
Slaganje materijala - 80 procenata.
Gde ti piše?
Vi tako vičete, Ja ne mogu, ne razumem.
Pa imamo takav glas. Piši, molim te.
Slaganje materijala.
80 procenata.
- Knuševskaja je tu? - Knuševickaja je tu.
Zosja, za tebe, sestra.
Pa idi ve?
Bože, kakva radost. Ti si živa.
Kako si me pronašla?
Napatila sam se malo.
Radna odeća. Udobna.
- Gde živi? - U domu.
I šta, tebi je ovde vrlo zanimljivo?
Pitala bi kako mi živimo.
- Kako vi živite? - A mi smo se razišli.
Stan je sada slobodan, može?živeti u njemu.
Klju?ima? nisi izgubila?
A kako ste se razišli? Sasvim?
A kako si ti otišla?
Sasvim?
Ili privremeno?
- Evo, uzmi ovo. - Šta je to?
Svašta, sokovi, voće.
Gde da ostavim? Ja sam na poslu.
Dopustite da ja uzmem. Idem u dom, pa ću poneti.
Hvala.
Što si ti, Konuševskaja, uzela olovku?
Knuševickaja.
Zdravo.
Zašto se nisi obukla?
A šta ti radi?ovde? Ulazi.
Pa, da?
A šta on?
Donela sam ti toplu odeću.
Hvala.
- Zdravo. - Zdravo.
Odmah ću.
Ti si u žurbi?
Idemo.
Pa, ja sam samo na trenutak.
Mi smo autom. Možemo te povesti.
Hvala za sve.
Da, evo, otac ti je napisao pismo.
Nije bilo zatvoreno, izvini.
U redu.
On sada u dači kod prijatelja živi.
Znam.
Bila sam kod kuće.
Prazno je.
Čak je i glupo.
Brojilo sam išla da proverim.
Ti si s njim?
Da.
Ja sam starija od njega, ubrzo ću mu dosaditi.
Bilo je sve, i nije ostalo ništa.
Ni muža ni kćeri.
Uskoro će i unuk biti.
Zoska, ti si tako mršava.
Možda i nema?ništa?
Sve je u redu.
Gde je na?čovek?
Čovek otvara sardine.
Gde su ljudi?
Evo, odmah, samo minut.
Oj, teško mi ide s tom ribom.
- Dozvolite mi da vas razdvojim? - Razdvajaj Puškine.
Ti si stvarno Puškin?
Ma, ne. Sam živim u Puškinu.
Slava iz Puškina.
Kosa vam je tako svilenkasta.
Koliko je sati?
Tačno 12 i 12 minuta.
Zna?li, Zosja, kod tebe se jo?uvek ništa ne primećuje.
O čemu vi to?
Idite dovraga!
Zašto sam vas proklela?
U redu, idem da telefoniram.
Ispratiću te.
Tata, tako mi je drago da te čujem.
Čestitam ti.
Zna? ponekad je tako strašno.
Ne mogu ništa da učinim sa sobom.
Pa, ne.
Zna?li...
Ja ne znam zašto živim.
Sve vreme razmišljam samo o njemu.
Ne o detetu.
Pa, u redu. Da, dobro, sretno.
Ulazite u auto, idemo kod nas u Puškino, tamo je veselije.
Ne, hvala. Ja ne mogu.
Sedmi mesec je - vrlo opasno razdoblje.
A ja, šta da radim? Auto neka ide?
I gde je nestao, Slava iz Puškina?
Otišao je u svoje Puškino.
Nemoj probati ovu gadost, odvratnost i prljavštinu.
Za tebe je štetno.
Pa, konačno!
Sretna Nova godina!
Ko si ti?
Mitenjka.
Zašto plače? Mitenjka?
Ja ne plačem, ja pevam.
Vrlo tužna je ta tvoja pesma.
To je vučja pesma.
A koliko ti je godina?
Koliko?
Evo koliko.
A moj suprug nije došao.
Spremali smo se u grad na doček Nove Godine, ali on nije došao.
Ve?je odavno trebalo da dođe.
A suprug - ko je to... moj tata?
Ne, Mitja, to nije tvoj tata.
To je jedan vrlo lo?čovek.
Nekada je to bio veoma dobar, a zatim je postao lo?
I on mene ne voli.
Reklo bi se, živi i budi sretan.
Kupili su nam stan i nameštaj.
A on čak neće ni da me gleda.
Ide s društvom.
Neki šljam, banditi.
A ja ne idem nigde.
Ja sam bolestan, imam grip.
Sedi.
Sedi, molim te.
Sedi!
Gospode, da te vidi sada tvoja obožavana Zosa,
ona bi noge o tebe obrisala.
Kako si se promenio, Goša. Jako si se promenio.
- Ti me uopšte ne voli? - Ne.
- Šta ne? - Ne volim te.
A ja tebe mrzim!
Ja te mrzim! Mrcino, podlače, gade!
Odvratan si!
Daj mi cigaretu.
Donesi mi cigaretu, molim te.
Dugo sam razmišljao.
Možda bi najbolje bilo da se raziđemo.
Najverovatnije ću ostaviti fakultet.
Otići na ekspediciju.
I uopšte, najviše u životu cenim nezavisnost.
Kada osetim da postajem rob onda jednostavno odlazim.
Ovo je Zoskin otac.
Sada će se ona pojaviti.
Evo je.
Zosja!
Kako se oseća?
Bleda si.
Pavel, ti si lekar.
Idi, zahtevaj da ti daju mantil i puste kod nje.
Zoska, kako je dečak?
Zna?li koje mu je ime dala? Gadura. Vaska.
Reci mi gde si našla takvo ime?
Hajde zajedno.
Zoska, čestitamo!
Vasja.
Vaska.
Dobar čovek.
Junačina.
Evo, ovo je od Šure. A ovo od Gribunjine.
Ona se izvinjava što je malo nošeno.
Ali, zna? ona je prava čistunka.
A ovo je od mene.
- Šta je to? - Spinning.
Naravno, nekoliko godina mu neće trebati.
A onda će mi Vaska reći hvala.
Gde je naša Madona sa detetom?
A da nije veliko?
Nadamo se da će narasti do tri metra.
Nije li prerano?
Ba?na vreme.
Danas je sve ubrzano, rastu kao gljive posle kiše.
- Koje ime si mu dala? - Vasilij.
Ba?kao mačak Vaska.
Zašto je on tako mali?
Sva deca se takva rađaju. A po meni on lepo izgleda.
A po meni, on liči na mene.
Bolje ćuti.
A govore li istinu kada kažu da oni sve vide naopako?
Gledaj, probudio se.
To si ga ti uplašio.
Pa, zdravo.
Sretno.
A Goška ne zna ništa?
Budi dobra.
Može li sutra ceo razred da dođe?
Dođite.
Pa...
Za našeg unuka, bako.
Za našeg unuka, deko.
Kažu da se ženi?
Jo?se nisam razveo.
A kako si ti?
Prekrasno.
Napredovala sam na poslu. Sada sam šef odeljenja.
Stan, verovatno treba zameniti.
Po meni ne treba.
Ni po meni.
Zašto onda da ga menjamo?
Da, doista, zašto?
Imas li gde da živi?
Kod prijateljice.
Znam.
Ne, stvarno, kod prijateljice.
- Razume?.. - Razumem.
Pa, dobro.
Spavaju.
Pa, možda treba da idemo?
Smetamo Zoski.
Zdravo.
- Ljiljka. - Oj, zdravo.
Zinaida Nikolajevna, zdravo!
A gde je Korabljov?
Zdravo.
Pa, kako živi?
Kao i svi.
A ti?
A ja, zna? loše.
Idemo.
Deco, zatvorite vrata.
Ti si pitala gde je Korabljov? Evo ga, javio se, dugo se nismo videli.
Vidi?kako je glupo sve ispalo.
To nije tako.
Otišao sam sa fakulteta.
Idem na ekspediciju.
Moram da idem.
- Gde? - Moram.
Ja sam i tako zakasnila.
Neko te čeka?
Čeka.
- Da li ga voli? - Veoma.
Ko je on?
Zar ti ne zna?
Da li jo?uvek ništa ne zna?
Ko je on?
Sin.
I kako se zove?
Vaska.
Ima ime kao mačak.
Vasilij Knuševicki.
A šta ja da uradim sada?
Da odem? Da se utopim?
Skočim kroz prozor?
Šta?
Goša, vreme mi je da idem.
Zosja, želeo bih da ga vidim.
Vasku.
Može li?
Prevod i obrada: Branko Ivi?